PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Nesnáším špatné knihy. Co vy?
Je to závazek. Smlouva mezi spisovatelem a čtenářem.
Musí mě to okamžitě zaujmout.
Vždyť je náš čas na tomto světě omezený.
Pro vás jistě ne.
No, asi mám víc času než jiní,
ale jde o to, jak kvalitně čas trávíme, nemyslíte?
Proč řešíme příběhy?
Protože vám chci jeden říct. Pojďte.
Jak vidíte, je tu rozehraná partie.
Kůň ohrožuje královnu.
- Kdo je kdo? - Kdo má kterou barvu?
Vyberte si.
- Prohrávající strana. - Ještě uvidíme.
Co se stalo, když jste odešel z kláštera?
Měl jsem už zarezervovanou cestu do Anglie na palubě lodi Demeter.
Jistě zajímavá plavba.
To si nedovedete představit.
Vyprávějte.
Je to dlouhý a spletitý příběh.
Na moři potká člověk spoustu zajímavých lidí...
Doporučoval bych vám, abyste na nich moc nelpěla.
KRVAVÁ PLAVBA
Ano, udělej to!
Viděl jste mou ruku, kapitáne?
Kapitáne!
Viděl jste mou ruku?
Viděl jste ji?
YURI SOKOLOV KAPITÁN LODI DEMETER
Vážně je to ta správná?
Je z toho hrobu.
Z toho, na který si děti stěžovaly?
Z toho s tím pláčem.
DR. SHARMA CESTUJÍCÍ NA LODI DEMETER
Tak to otevřete.
Soudě dle škrábanců byl ten nešťastník
pohřben zaživa.
Toho jsem se bál.
Vidíte?
Co mám vidět?
Ta rakev je 70 let stará,
ale některé škrábance jsou čerstvé.
PIOTR POMOCNÝ NÁMOŘNÍK
ZESNULÝ
Můj Piotr. Můj krásný chlapec.
Piotre!
Mrzí mě to, mé dítě.
Měl tolik plánů.
Nabídli mu místo na lodi.
Chtěl vidět svět.
A přitom se nedostal ani z tohoto strašného města.
Ano, Piotr by byl skvělý námořník.
Jestli ho máš ráda, mé dítě, víš, co musíš udělat.
Udělej to.
Nemohu.
Dělej!
- Nemohu! - Udělej to!
Tady to podepiš, Piotre.
Snad tě tentokrát přivezu celého.
Nechte toho.
To, co se stalo, není vaše vina.
A vůbec. Jedna ruka stačí.
Tímhle se dobře míchá polévka.
Takže vlastně díky.
Lord a lady Ruthvenovi.
Těší mě.
Vítejte na palubě, lorde a lady.
Děkujeme. Právě jsme se vzali. Není to krása?
To tedy. Gratuluji vám oběma.
Nespěchejte s plavbou, kapitáne.
Máme se na co těšit.
Přestaň snít, chlapče.
Ta je mimo tvoji třídu. Na, napij se.
Pokračuj.
Piotre.
Jsi Piotr, ne?
Ano, jsem Piotr.
Na, napij se.
Pokračuj.
Podívejme na něj.
Ty nejsi moc zkušený, co?
Asi si říkáš, že to tu všechno vypadá divně
- a děsivě. - Ano, pane.
Souhlasím.
Kolik cestujících?
- Sedm. - A náklad?
Chilský ledek, dětské panenky, síra, hlína, dřevěné uhlí.
Hlína?
Nebo zemina. Je jí tu spousta beden.
Proč někdo posílá bedny s hlínou?
Co já vím? Nezajímá mě to.
Určitě chutná líp než tvoje jídlo.
To rozhodně.
Žena na palubě...
znamená smůlu.
Věřte mi, že z toho nevzejde nic dobrého.
- Všichni na palubě? - Jeden chybí, pane.
- Hrabě... - Hrabě Drákula.
Co prosím?
- Co je za problém? - Vy jste jen tak
cestoval s ostatními?
Do Anglie to jsou čtyři týdny.
Co jsem měl podle vás dělat? Ležet v bedně?
Tam neklepej.
Je tam nemocný cestující.
- Nemocný? - Nalodili se včera.
Prý jsou nemocní.
Může za nimi jen kapitán. Jdi si po své práci.
Ano, pane.
Normálně posloucháte za dveřmi?
- Omlouvám se, pane. - Ne.
Nesoudím vás.
Váš přízvuk.
Jste z Bavorska, že?
Ano, pane.
Bavorsko. To už je nějaký ten pátek.
Omluvte mě.
To ten vzduch. Mám z něj...
hlad jako vlk.
Co přidat papriku?
Jsi tu nový, co?
Nevydržíš dlouho. Takoví jako ty nikdy nevydrží.
- Jak jako já? - Nevím. Odkud jsi?
- Bystřice. - Rumunsko, jako palubní důstojník.
A proč je špatný?
Je z Rumunska.
Vždy jsem chtěl na loď.
Nuda.
Myslel jsem si, že budu navěky v mém městečku.
- Pořád nuda. - Ale nic se nestalo,
až teď.
A tak jsem tady.
Jo, jsi tady.
A nudíš mě.
A jsi z Rumunska.
- Promiňte. - Na, vypij tohle.
Přestaneš žvanit.
Tvůj příběh...
- Víš, jak to zní? - Pane?
Jako příběh.
Chutná ti to?
Chce to papriku.
Chce to papriku!
Zazvoň na zvonek.
Je večeře.
- Poslouchej, co je to za patok? - Pane?
Odnes to.
Tohle se nedá.
Určitě pro vašeho pána najdeme něco lepšího.
Ne pro něj, pro mě.
- Chci jen to nejlepší. - Pak jste na špatné lodi.
- Jsem doktor Sharma. - Gratuluji.
Promiňte, jste zaměstnanec tohoto gentlemana?
Je to můj muž.
Platí mi.
To není to samé.
Pak jste vyřešili náš spor.
Je neslyšící.
Chudinka.
Ale zrak jí funguje.
Přesně tak.
Adiso.
Nedělej tu prosím scény.
Mé manželství je nutné zlo. Vždyť to víš.
Nenazývej mě tvým mužem.
Ubližuje mi to.
Ryba bude bezpečnou volbou.
- Co prosím? - Jsme obklopeni vodou.
Tak by mohla být čerstvá.
Dávám si velký pozor na to, co jím.
- Já také. - Tomu nerozumím.
Čemu přesně?
Šel jste do jídelny, ale nejíte jídlo.
Mám rád společnost a lidi.
Tak proč je zabíjíte?
Proč trháte květiny?
Mohu si přisednout?
Ale ještě jsme se nepředstavili.
Přesto mám pocit, že se známe.
Má drahá dámo, budu vám známý tak, jak chcete.
Jsem velkovévodkyně Valeria z Augsburbu.
A já jsem hrabě Drákula...
z Valašska.
Jste pěkný hříšník.
Říkají to o mně.
Mohu vědět, co vás přivádí do Anglie?
Byla jsem pozvána.
Původem patřím k vládnoucímu rodu Bavorska,
ale bohužel jsem v nemilosti.
Jeden gentleman z Anglie by rád napsal můj životní příběh.
Aha.
A pan Balaur platí.
Vím, jak to zní,
ale vím, jak žiji,
a mé jmění se rozpustilo jak pěna na hladině moře.
A tak jsem zde.
Jako starý vysušený hrášek v rozhoupané tekoucí rakvi.
Promiňte.
Němčinu jsem už dlouho nepoužíval.
Omluvíte mě na chvilku?
Dobrý večer, pane.
Jen se dál dívejte na měsíc.
Nechci vás rušit.
Kazí to chuť.
Pane?
Prosím, pane!
Omlouvám se.
Trvalo to déle, než jsem čekal.
Jaká krásná noc.
Nádherný měsíc.
Ale vaše němčina...
Vaše němčina je skvělá!
Jste milá.
Asi si pamatuji víc, než jsem myslel.
Je dobré si to oprášit.
Zabil jste člena posádky, abyste ji ohromil němčinou?
Nebylo to zbytečné?
Ten okouzlující bavorský přízvuk byl jeho jedinou předností.
Takže loď nikdo neřídil.
To se neumíte kontrolovat?
Ale vyprávěla jste mi o tom, jaké to kdysi bylo.
To byly večírky.
K osmnáctým narozeninám
jsem dostala krásný dárek.
Neuhodnete, co to bylo.
- Zkuste to. - Netuším.
- Zkuste to. - Korunku s drahokamy?
Matka mě vzala dolů k velkému schodišti.
Srdce jsem měla až v krku.
- Zkuste hádat znovu. - Poník?
Ne. Vzala mě do tanečního sálu.
Vzala mě za ruce a já je zvedla před sebe.
Můj dárek byl pevně zabalený
do růžového papíru.
Nedočkavě jsem ho servala.
Chtěli ho rychle dopravit do Anglie.
a strhla jsem si šátek z očí.
Konečně jsem viděla, co to je.
Ananas.
Ananas uprostřed mrazivé zimy.
To muselo být neskutečné.
Byl přivezen ze skleníku samotného císaře
jako vzácný drahokam.
Já to věděla.
Je to nemožné, ale věděla jsem to.
Jste to vy.
Ano, jsem to já.
Valerio, ten náš společný tanec.
Ano.
Tu noc zmizela má matka.
Ano.
Kdo jste?
Zatančíme si znovu?
- Hledali jste všude? - Ano, všude.
Portmann zmizel.
Proč se nemůžeme dostat z té mlhy?
Jako by nás sledovala.
Promiňte, pane...
ale nehledali jsme všude.
- Co tím chceš říct? - No...
nebyli jsme v kabině číslo devět. Dle vašeho rozkazu.
Správně. Nechceme rušit invalidu.
Tam by se nikdo neschovával, ne?
Pane!
Jeden z cestujících, velkovévodkyně.
Co s ní?
Také ji nemůžeme najít.
Ta mlha je zajímavá.
Proč myslíte?
Skvěle brání slunečnímu svitu, nemyslíte?
Víte, co se říká:
počasí si vemte vždy s sebou.
Hledáte vévodkyni?
Už jste slyšel o Nelsonovi, Piotre?
O Nelsonovi?
Brit, Napoleonova duše.
Jedno oko, jedna ruka. Ne?
Mladí, jak rychle zapomínají.
Admirál Nelson byl zabit v bitvě u Trafalgaru.
Prý zemřel na svá zranění.
Chtěli ho rychle dopravit do Anglie.
Státní hrdina.
Britové tyto věci dost prožívají.
Ale Španělsko je daleko
a bylo horko. Tak co myslíte, že udělali?
Aby admirála zakonzervovali, strčili ho do sudu s rumem.
- Ne. - Vážně.
Problémem bylo, že to neřekli posádce.
Takže když dorazili do Anglie,
zjistili, že ti žízniví námořníci
popíjeli celou cestu
až do Portsmouthu.
Ten rum musel opravdu kopat.
Tak se podíváme.
Ne!
Žádná mrtvola tu není.
Děkuji, hrabě Drákulo.
Jsem tu nový.
- Spíš tu překážím. - Piotr.
Jednou jsem Piotra potkal.
Krátce.
Proč jste toho chlapce trápil?
Mám rád mládí a krásu.
Jakmile dorazíme do Anglie,
řádně to prošetříme.
Jsem vám kdykoli k dispozici.
Loučím se.
Díky.
Dva lidé zmizeli během jedné noci.
Bylo moře divoké?
Netuším, spím velmi tvrdě.
A kde máte ženu, pane?
Nepřidá se k nám?
Dorabella je trochu...
Jak to mám říct. Je chudinka velmi unavená.
Dorabella,
jak krásné jméno. Dorabella.
Krásně se válí na jazyku.
Proč trávíte čas zde,
když je Dorabella dole?
Člověk se přejí i dobrých věcí.
Právě naopak.
Zjistil jsem, že příliš je právě to pravé.
Chce to papriku.
Jsi dobrý společník, Piotre.
Tak běž a něco ukliď.
Ano, pane.
Přátelé mi říkají Victore.
Dobře, Victore.
Říkal jsem přátelé.
Omlouvám se.
S tebou je psina.
Tak utíkej.
Nevěděl jsem, že jsi tady.
Ty tomu klukovi věříš?
No, je to hodnej kluk. Vážně.
- Myslíš? - Však víš, Rumuni.
Třeba může za tu smůlu.
Jonáš.
Nebo 2. palubní důstojník.
Proč?
Rumun.
Jo, ale jsou tu ženy.
Ty většinou nosí smůlu.
Tak jsme obvinili půlku lodi. Kdo ještě?
Zbytek cestujících.
Jo, cestující.
Sedm.
Sedm cestujících...
na Demeterovi.
Už jen šest.
A co jste udělal pak?
Jak jsem vám říkal, mám rád mládí.
A noc byla mladá a plná možností.
Mezi námi žijí monstra, Yamini.
Stvůry, které si pustíš k tělu a ony na tvé duši
zanechají stín.
Nedopustím, aby ti někdo ublížil.
Přísahám.
Dobrý večer.
Neměla byste tu být, madam. Rozkaz kapitána.
Je tam moc horko.
Kde jsme?
Kousek od pobřeží Řecka.
Mohu se trochu projít?
Prosím.
Buďte opatrná.
Budu.
Přestaň snít.
- Teplá noc, že? - Panebože.
Ne, to si nemohu nárokovat.
Promiňte, ještě se neznáme. Jsem hrabě Drákula.
Lady Ruthvenová.
Víte, neměla bych tu být s vámi sama.
Manžel mi říkal, že dva lidé zmizeli.
A podívejte na nás. Také jsme dva.
Bohužel mi není dobře.
Na moři se... necítím dobře.
- Ale dnes je mi lépe. - Ne.
Vypadáte skvěle.
Váš manžel je velmi šťastný muž.
To rozhodně je,
ale já také.
Je tak hezký
a plánujeme děti. Spoustu dětí.
Řeči o dětech musí znít muži, jako jste vy, dost obyčejně.
Muži, jako jsem já, to zní jako zázrak.
Bože můj,
máte v sobě něco, co si žádá důvěrnost.
Měly by se čerstvě vdané ženy bavit o intimních věcech
s krásnými cizinci?
Nikomu to neublíží.
Tedy pokud ten krásný cizinec není nebezpečný.
Jste nebezpečný?
Jsem neskutečně nebezpečný.
Jako ti exotičtí šlechtici, o kterých píší v knihách
plných tajemství a nemorálností ze zemí Východu?
Ano.
- Plujeme do Ameriky. - Ano, plujeme.
Nový svět.
Nový život.
Škoda.
Proč?
Protože jsem upír.
Promiňte, co jste říkal?
Podívejte se do zrcadla.
Do jakého?
Budeme-li hledat, určitě nějaké najdeme.
Tady.
To je...
Jak jste to udělal?
Zrcadla jsou hlubší
a nebezpečnější magie, než dovede většina lidí pochopit.
Dávají prostor představivosti a v horším případě...
ukazují pravdu.
Co tam vidíte vy?
Hodně.
Říkal jsem si, že si zasloužíte vidět, čím jste mohla být.
Čím jsem mohla být?
Proč to říkáte?
Říkal jsem vám, krásná Dorabello,
že jsem upír.
- Prase. - Promiňte?
Plavba trvá 4 týdny
a vy jste už zlikvidoval tři lidi za dvě noci.
Jako liška v kurníku.
Jak znalec ve vinném sklípku.
Ročník je potřeba pečlivě vybírat. Červené i bílé.
Mám rád vévodkyně i námořníky.
Ale potravu vybíráte pečlivě.
Ano, to musím.
Jinak bych do Anglie dorazil
se sociálními dovednostmi ruského námořníka.
A přesto jste se cpal. Liška, kurník.
Prase, lanýže.
Tímto tempem nebude mít kdo řídit loď.
Věděl jsem, že mi stačí minimum posádky.
Už jsem s nimi pracoval.
Říkala, že jí bylo horko.
- Říkal jsem, ať je opatrná. - Nic jsi neviděl?
Ne, pane. Odsud jsem nic neviděl.
Tohle je absurdní. Kde je?
Co se stalo mé ženě?
- Co Lisabon? - 2 dny cesty.
Jedeme do Anglie
a posílíme hlídky.
Nikdo nebude na palubě sám, jasné?
- Rozkaz. - Ano.
Okolnosti nás nutí si myslet, že na palubě je vrah.
Obávám se, že nemůžeme nikomu věřit.
Mladá dámo, zdáte se mi rozrušená.
Viděla jste něco děsivého?
Neslyší vás. Rozumí jen znakové řeči.
Tento jazyk se musím naučit... Jednou.
Tohle nejsou jen vraždy.
Tohle je práce samotného zla.
Podívejte se ven. Vidíte?
Co za mlhu cestuje s lodí?
Souhlasím, že jde o zlo, ale v lidské podobě.
- Tři lidé jsou mrtví. - Jsou nezvěstní.
A kam šli? Roztáhli křídla a uletěli?
To je směšné.
Temné síly.
Moji Dorabellu vzaly temné síly.
Těžko se mi věří,
že nějaká nadpřirozená síla by za sebou nechala tolik krve.
Ledaže by se dosyta napila.
Takže, pánové, na palubě je vrah.
Buď je tu mezi námi... nebo se schovává.
Vše prohledáme.
Na takto malé lodi se nemůže schovávat navždy.
Možná bychom měli začít kajutou č. 9.
Není tam nic důležitého.
I přesto si myslím, že budeme klidnější,
když se tam podíváme.
Musíme podezřívat všechny.
I vás, kapitáne Sokolove.
Nač vynechávat cestujícího v kajutě č. 9.
Dobře. Kajuta č. 9 bude také prohledána.
Mnou.
Pak vám budeme muset věřit.
Nechápu, proč jste chtěl, aby ji také prohledali.
- Myslela jsem, že byla vaše. - Opravdu?
Ten smrad.
Pokoj nemocného není pro padavky.
Zůstaňte zde.
Slyšíš něco?
Dýchání.
Kapitánovo?
Ne.
Tak co?
Nic nového. Cestující je velmi nemocný
a v kajutě nikdo další není.
Důkladně jsem ji prohledal. Spokojeni?
Věřím kapitánovu slovu.
I já.
Zatím.
Zdá se, že to je obyčejná hlína.
Nejde o valchářskou hlinku nebo nic takového.
No jo, vlastně. Vy jste vědec.
Na Kalkatské univerzitě.
Byl jsem.
Jste také vědec?
Přemýšlím o tom. Chuť by byla.
Věda nemá odpověď na všechno.
Co si o tom všem myslíte?
V životě jste musel vidět spoustu divností.
A už je to tady.
Zeptejte se divocha. Bude vědět.
- Vidí za roh. - No a není to pravda?
Všechna ta černá magie vašich lidí?
Mých lidí?
Ztracená důvěra se těžko nabývá,
to vím.
Ale na této lodi jsme prohledali každý hřebík
a nenašli jedinou stopu.
Souhlasíte?
Což znamená jediné.
Bohužel.
Vrah je mezi námi.
Je jasné, co musíme udělat.
Pojedeme do Anglie
a vše předáme policii.
Pokud budeme opatrní a nikdo nebude sám...
Musel spadnout z měsíční plachty. Panebože.
- Doktore Sharmo? - Nejsem lékař.
Dojděte pro Valentina.
Rychle, krvácí.
Odejděte, pokud nemůžete vidět krev.
A to vy nemůžete, co?
Vidíte krev a ztrácíte kontrolu.
Není to jen potrava.
Je to závislost.
Smějete se.
Je to dobrý pocit, když vám po 400 letech konečně někdo rozumí.
Ještě vám nerozumím.
Ne zcela.
Sedm velmi odlišných cestujících na Demeterovi.
Příhodné pro vaše stravovací potřeby.
Dejte ho sem!
Jak se zrovna tobě podařilo spadnout?
To ta mlha. Je to jak když dýcháš jed. Sprav to.
- Sprav mi to. - Zkusím to narovnat.
Ale to nic nemění na tom, že na lodi je Ďábel.
- Ďábel! - Udělej to!
Zakousni se. Držte ho.
Dobrý večer, hrabě Drákulo.
Jste v pořádku?
Asi jsme všichni trochu nervózní.
Nemáte hlad?
Olgarene, mohu se zeptat?
To máte vždy tolik cestujících?
Ne.
Je to velmi zvláštní.
Tohle je nejvíc, co jsem zažil.
A jsou nejbohatší.
A lord Ruthven bude asi nejbohatší.
- Proč jste si vybral tuto loď? - Na doporučení
mého obchodního partnera.
Mám tichého společníka.
Kdo doporučí Demetera?
Nenapadlo mě pochybovat.
- Proč ne? - Díky jeho sponzorským darům
měl Lord Ruthven peníze i postavení na to, aby se ucházel o Dorabellu.
Takže ho nenapadlo pochybovat o ničem.
Co na tom záleží? Loď je loď.
Pan Balaur měl své důvody.
Co jste říkal? Pan Balaur?
Ano, můj tichý společník.
A můj sponzor.
- Tak to je opravdu náhoda. - Hrabě Drákulo, jste také propo...
Zvíře odhaleno.
Má neukojitelnou touhu po krvi a smrdí jako hlína.
Sofistikovaný gentleman je jen maska.
Sofistikovanost gentlemana je vždy pouhou maskou, Agáto.
I u gentlemana jako je pan Balaur?
Pan kdo?
Drákula je odvozeno z latinského „dracul“,
což znamená drak. V rumunštině „balaur“.
Zdá se, že vám unikl smysl pseudonymu.
Přišlo mi to chytré.
Musíte být holt chytřejší.
Chcete-li se živit civilizovanými lidmi, musíte s nimi umět žit.
Ta loď byla zkouškou života v Anglii.
Vybavil jste si spižírnu, abyste se naučil omezené stravě.
- Přesně tak. - A to omezení, pane Balaure,
začalo selhávat.
Vidíte, neprohrávám.
Co koukáš?
Tahle loď je prokletá.
Předurčená ke zkáze.
Najdi ty, co souhlasí.
Přiveď je sem. Tohle je jediná cesta pryč.
Ano, Valentine.
- Madam? - Pšt.
- Já myslel... - Tiše.
že jste mrtvá.
Nakonec všichni zemřeme.
Já sním.
To není realita.
Realita se přeceňuje.
Ne, prosím.
Už jsem si říkal, že neodpovíš.
Ne!
Tohle nemohl udělat nikdo normální.
Musíme znovu prohledat loď. Posádka bude chodit ve dvojicích.
To asi nebude možné, pane.
Je to možné. Je to rozkaz.
Jedna záchranná loď chybí.
A myslím, že i...
většina posádky.
Kde mohou být?
Kdekoli. Pryč odsud.
Pane?
Yuri?
Je čas.
- O čem to mluvíš? - Kdo je v kajutě č. 9?
Kdy jsem přišla o tolik figurek? Vyhrávala jsem.
Ne, od začátku prohráváte.
Nepijete.
Víno.
Ten pěšec je na dobré pozici.
Když ho dostanu na druhou stranu, bude z něj královna.
Zapomeňte na šachy a soustřeďte se na hru.
Kdo je v kajutě č. 9?
Jak jsem se sem dostala?
Nepamatujete si?
Byli jsme v klášteře.
Minu jste nechal jít.
Říkal jsem, abyste běžela pryč. Tak utíkejte.
Ano, ale vás jsem nepustil.
Kde jsem? Co to je za místo?
Určitě víte, kde jsme.
Lidi, kterým pijete krev, necháte snít.
Polibek upíra
je opium.
Pijete moji krev?
Agáto,
jste mimořádná.
Jste plná porozumění,
humoru, znalostí,
a dokonce i nestydatostí.
Na takový skvost se nespěchá.
Beru si vás postupně.
To jsem já.
Já jsem v kajutě č. 9.
...ale nikdo tam nebude.
Pánové, obávám se, že jsem vzal věci do vlastních rukou.
Pojďte dál.
Ušetřím vám čas.
Poznáváte něco z těchto věcí?
Portmannův kapesník.
Jsem si jistý.
A podívejte se.
To je vévodkyně.
Měla to tu noc, co zmizela.
To tu předtím nebylo.
- Trofeje. - Přesně tak, trofeje.
Jako by šlo o nějakou zvrácenou hru.
Myslím, že další důkazy nepotřebujeme.
A tady je...
Zmáčená krví svých obětí.
Vražedkyně.
Chcete něco říct, než vás pověsíme?
Proboha, viděls ji. Nemohla ani zvednout hlavu.
- Co to děláš? - Kapitáne, nepleťte se do toho.
- Kryl jste vraha. - Podívejte se na ni.
Kde by vzala sílu k vraždě těch mužů?
Zdání může klamat, doktore Sharmo.
To nemůže být ona.
Jak by zabila Abramoffa?
Portmanna? Podívejte se.
Nezáleží na tom, jak vypadá. Udělala to.
- To nevíte. - Pánové, prosím.
Nedovolme, aby se situace zvrtla.
Jak se může lynč víc zvrtnout?
Proč posloucháte vše, co tento muž říká?
Proč ji chráníte?
Zaplatil mi, ale musím splnit podmínky.
Zaplatil vám?
Nebyl to náhodou muž jménem Balaur?
Ano, prý je jeho nová žena velmi nemocná.
Jede se léčit do Anglie.
A zaplatil spoustu peněz, aby se s námi plavila.
Nejsem Balaurova nevěsta.
- Stačilo. Pověste ji. - Ne, počkejte. Prosím.
Olgarene, nejsme divoši
a nejsme slepé ovce.
Nemůžete mě pověsit.
Dejte mi jeden dobrý důvod.
Protože...
Jsem upír.
Tak vám to přijde vtipné?
Poslouchejte kapitána.
Jsem křehká a bezmocná žena.
Jak jsem zabila čtyři lidi
a hodila jejich těla přes palubu?
Protože jsem upír.
Víte, co je upír, že?
Nechutná, smrdutá, shrbená obludnost.
Umíme se přestrojit za normální lidi,
ale jakmile uvidíme či ucítíme krev,
stanou se z nás nelítostné bestie.
- Dost! - Počkejte!
- Ne! - Mám s touto věcí zkušenosti.
Vím, jak zjistit, za je upír.
Ne, poslouchejte mě. Vím o čem mluvím.
Pověsíme ji a uvidíme.
- Nemůžete pověsit upíra. - Má pravdu.
Pověste mě,
ale neumřu.
A až tahle fraška skončí, tak budete první, na kom si smlsnu.
A pak si vás vezmu jednoho po druhém.
A dám si načas.
Nevěříte mi?
Vzpomeňte si na ty čtyři chudáky.
Chcete jít za nimi?
No tak, pojďte.
Kdo z vás se nebojí kopnout do sudu?
Já.
Skončíme to?
Došla vám řeč?
Koušu si ret.
Podívejte se na něj.
Přiznávám, že jsem lhala.
Já nejsem upír. To on je.
Hrabě Drákulo.
Je to on. On je upír.
Promiňte, že jsem znechucen krví vražedkyně,
kterou mi plivla do obličeje. Dělejte s ní, co chcete.
Budu ve své kajutě.
Z cesty, maličká.
Nesahejte na ni.
Ani se jí nedotkněte.
Chytrá holka, znaková řeč.
Taková škoda. Plavbu jsem si užíval.
I vás, lidi.
A byl jsem dobrým detektivem, nemyslíte?
Mám dar eliminovat podezřelé osoby.
Ne!
Posaďte se, madam, a dýchejte.
Zhluboka.
- Kam šel Drákula? - Hlavně klid a dýchejte.
Kde je? Kde je Drákula? Kam šel? Viděl ho někdo?
Pomáhali jsme vám.
Pro příště si srovnejte priority.
Na lodi máme upíra.
Jsem sestra Agáta Van Helsingová z klášteru Panny Marie v Budapešti.
- Kapitáne Sokolove? - Ano?
Zbavuji vás velení.
Tady to je.
Drákulova kajuta.
Vypadá nepoužitě.
Ale zatáhl záclony.
Jste v pořádku?
Umírám, ale to neřešte.
Drákula musí spát v rakvi
nebo v bedně s vlastní hlínou.
Nevím proč. Nedává to smysl.
Hlínou?
Ano, hlínou.
Někde na lodi jsou ukryté bedny s transylvánskou hlínou.
Viděl jste něco takového?
Máme v podpalubí 50 takových beden.
Co jste myslel tím, že s tím máte zkušenosti.
Můj výzkum mě občas zavede do temných zákoutí.
Pokračování života
po smrti. Nemrtví.
Nosferatu.
Existují.
Drákula nás sem dal z nějakého důvodu.
Vás si zvolil kvůli vědomostem.
Zajímá mě, proč si vybral mě.
Netuším.
Ale ať má se mnou jakékoli plány,
svou dceru mu nedám.
- Viděl jste, jak se na ni díval? - Co to je?
Tohle je...
poslední východisko.
Je smrt a je nemrtvost.
- Tahle je poslední? - Ještě jedna.
Slyšeli jste ji, jdeme.
Ne, počkejte.
Lepší bude, když jednu necháme.
Jedno místo odpočinku.
Teď se skrývá ve stínu,
ale světlo ho znaví. Bude muset spát.
- Pokud zbývá jedna bedna... - Chytíme ho do pasti.
Třeba alespoň zúžíme jeho možnosti.
Teď musíme zvýšit naše.
Předpokládám, že tu na lodi máte Bibli.
- V tuto chvíli jsem bohužel bez té své. - V mé kajutě.
Donesete ji?
Hrabě je velmi přesvědčivý muž.
Dalo by se říct, že je...
přitažlivý.
Neměl byste pomáhat na palubě?
Nejsem si jistý, kde mám teď být.
Asi bych se měl rozhodnout, na čí straně jsem.
Pokud je hrabě Drákula pan Balaur...
NEVĚŘ MU!
...pak je můj tichý společník.
Možná to ve mně hrabě vidí.
Společníka.
A pokud mohu věřit své intuici,
brzy tu bude.
Děkuji.
Není zač. Máme obchodní dohodu.
Jsme společníci.
A rád bych v tom pokračoval.
Jak dlouho?
Jestli dobře chápu, tak upír žije věčným životem.
Chápu to stejně, ale trvá opravdu dlouho, než si tím můžete být jistý.
Vy se stavíte
na stranu této zrůdy.
Je to obchod.
Nejsme hloupí, víte?
- Jsem vědec. - Doktore Sharmo,
patříte mezi nejchytřejší lidí své doby, ale doma vás mají za šarlatána.
Já, na druhou stranu,
vidím vaši jedinečnost a těším se, až se jí nasytím.
Ne.
Okamžitě to položte.
Radši uvidím svou dceru zemřít, než aby se stala někým jako vy.
Hm, myslíte to vážně?
Zahoďte kříž, nebo ji zastřelím.
To neuděláte.
Vzdejte se, nebo přísahám,
že zmáčknu tuhle spoušť.
Co si zvolíte? Jste chytrý.
Smrt, nebo nemrtvost?
Bože, odpusť mi.
Yamini.
Tahle věc,
tenhle Drákula,
je pouhou zrůdou.
Měl jste se zachovat jako muž.
Já budu víc než jen muž.
Co jste to provedl?
Udělal jsem to pro vás?
Proč?
Myslel jsem, že jste si mě vybral.
Vybral jsem si vás...
pro Dorabellu.
A teď, když jste zdědil její majetek, ho po vás zdědím já.
- Společníku. - Ne.
Díky za všechno.
Ne, prosím.
Snažte se být v klidu.
Vedete si skvěle.
Doktore Sharmo?
Pořád to nechápu.
Svatá slova našeho Pána.
V klášteře fungovaly
hostie, tak doufejme, že tohle taky zafunguje.
Na tohle spoléháme?
Na pověry a pohádky?
Viděl jste, co s ním udělal kříž.
Ač tomu věří šílenec, pořád je to pověra.
Na palubě máme vraha. Je to člověk.
Narušený, ale člověk.
Klášter?
Ano, jsem jeptiška.
Skvělé, je to jeptiška.
Potřebujeme generála. Potřebujeme strategii, ne jeptišky.
Nevypadáte jako jeptiška.
To jsem už slyšela.
Co se děje?
Co se stalo?
Pláčete pro svého pána?
Myslel jsem, že jím pohrdáte.
Nebyl to můj pán.
Kapitáne, přestaňte se mračit.
Jak víte, že se mračím?
Je to slyšet.
Tenhle kruh nás má ochránit?
Věřím, že ano.
- Říkala jste, že fungoval v klášteře. - Ano.
A přesto jste zde.
Co se stalo?
Drákula se k nám dostal tak, že se převlékl do kůže...
někoho jiného.
Sestro Agáto?
Piotre.
Prober se.
Řekni mi znovu, co se dole stalo.
Viděl jste Drákulu, jak pije krev tomu Angličanovi.
Ano.
A Drákula vás viděl?
Ano.
A pak vás nechal jít?
Ano.
Můžeme vědět proč?
- Nevím. - Ne, Piotre.
Já také nevím.
No tak, Piotre, musíš to vysvětlit.
Říkal jsem vám to. Pil krev lorda Ruthvena.
Byl zaneprázdněn.
Zaneprázdněn?
Ano.
Utekl jsem.
Nevěnoval mi pozornost.
Nechal mě jít.
Olgarene, co se děje?
Victore?
Pokus se nám to vysvětlit, chlapče.
Vysvětlil jsem to.
- To je všechno. - Piotre,
musíme se ujistit, že nejsi nakažený.
Obývaný.
Viděla jsem Drákulu vylézt z břicha vlka.
Musíme mít jistotu.
Jak to uděláme?
Piotre, do kruhu jsi vstoupil dřív, než byl uzavřený, že?
Nejspíš ano.
Nevšiml jsem si.
Teď je uzavřený
a upír by nebyl schopen
ho překročit.
Piotre, vystupte z kruhu.
Ale...
říkala jste, že to není bezpečné.
- Ne, to mu nemůžete udělat. - Jen na moment.
Piotre...
vystup z kruhu.
Je to rozkaz.
Jen jdi na moment ven a pak zase dovnitř.
Udělej to.
Teď.
Skvěle a teď dovnitř.
Ne, obě nohy.
To bylo vtipné
Bůh nás ochraňuj.
Zase tohle?
Nudná kniha.
Co chcete?
To, co vždycky.
Něco k jídlu a společnost.
Vaše bedny byly zničené.
Nemáte se kde skrýt.
Všiml jsem si, že jedna tam stále je.
Klidně si do ní kdykoli vlezte.
Nevzbudíme vás.
Aha.
Nechali jste ji tam jako návnadu.
Budete mi chybět.
Ušetřím vás té bolesti.
Jste tak laskavá.
No,
zajímalo by mě...
- kdo z vás to bude. - Kdo z nás co?
Jednoho z vás zlomím. Noc je ještě mladá.
Čekáte, že se vám vzdáme?
Ano.
- Ale proč? - Jaká je alternativa?
Je to jen otázka času.
No tak.
Nechcete umřít dobrou smrtí?
Zariskovat, umřít v boji,
umřít v bitvě, jako by měli všichni živí tvorové?
Je to lepší než tato ubíjející patová situace.
Tohle není patová situace, hrabě Drákulo.
Máme nad vámi výhodu. Tedy alespoň já mám.
Jako jediný na této lodi
nejsem šílený.
Hm, tak tohle mě zajímá.
Stránky ze staré knihy přibité na palubu
a vy je nepřekročíte?
Váš vnitřní konflikt, pochyby a nedůvěra mi hrají do karet.
Opojné.
- Nedovolte, aby vás zmátl, Adiso. - Nejsem zmatený.
Tento muž zabil Toma.
Lorda Ruthvena. Vzal...
Vzal mi životní lásku a já odmítám hrát jeho hru.
Kde je? Co jste s ním udělal?
Šel rybám.
Tak jako ti ostatní. Jatka je nutné udržovat v čistotě.
Tak, Adiso, řekněte mi.
Co před sebou vidíte?
Muže.
- Jen to? - Míň než to.
Vraha.
Pokud jste si tak jistý a jste-li vážně tak naštvaný,
vystupte z kruhu.
I když nevěříte tomu, co je očividné,
víte, že je nebezpečný.
Vystupte z kruhu a zatančete si se mnou.
Zbytečně obětujete svůj život.
To je k ničemu.
Je to k obraně.
A já tomu věřím. Věřím v kov a střelný prach.
Dobře, ale zastřelte ho odsud z kruhu.
Musíme být silní, držet při sobě a zůstat v kruhu.
Ano, zůstaňte uvnitř kruhu.
Poslechněte na slovo. Tak jako vždycky.
To vám jde, protože jste sluha.
Ať byli vaši páni jakkoli hloupí, jakkoli krásní,
vy jste předurčen k životu ve stínu.
Nepříjemné tajemství.
- Ne, to ne! - Stůjte!
Já věděl, že to uděláte.
Nakonec jste svým pánem.
Vraťte se. Vraťte se dovnitř.
Tohle je poprava.
Tohle je pro Toma.
Udržte ho dole. Udržte ho na palubě, Olgarene.
Hrabě Drákulo!
Do pekla s vámi.
Kde je Olgaren?
Vaří.
Myslel jsem, že jsme mimo nebezpečí.
A sestra?
Jako obvykle.
Vezmi kormidlo.
Jak dlouho to chcete kontrolovat?
Až si budu jistá.
- Už je to týden. - Jestli přežil,
trvalo by, než se zranění zahojí.
Ale podle vás
je to možné pouze, když leží ve své hlíně.
Tohle je jediná na palubě. Neztrácejte víru.
S vírou mám problémy.
Jsme pár hodin od Whitby. Půjdete za námi?
Pořád máte jeden záchranný člun?
Ano, proč?
Tahle loď nesmí dorazit do Anglie.
O čem to mluvíte?
Prošla jsem celý náklad. Je tu všechno, co potřebujeme.
- Na čajový dýchánek pro panenky? - Ne.
Ledek, síra dřevěné uhlí.
Na střelný prach?
Je tu dost na díru do trupu.
Nemyslíte?
To může být dobré místo.
To by loď potopilo. Ale proč?
Nesmíme do Nového světa zanést sebemenší upíří nákazu.
Věřte mi.
Demeter musí ke dnu.
Kdy přijmete, že jsme vyhráli?
Až budu mrtvá.
Mám v sobě prokletí upíra.
Za žádných okolností nesmím do Anglie.
Ne. To ne, Agáto.
- Odmítám... - Klidně jim řekněte o Drákulovi.
Řekněte jim o tom, co se tu stalo.
Ale neříkejte, kde leží.
Radši jim řekněte, že se potopila daleko odsud.
Musíme chránit zvědavce.
- On je mrtvý. - Představte si, že je tu mor.
Musíme přijmout všechna opatření.
Už ani slovo.
Řekněte Olgarenovi a Piotrovi, co se děje, a zmizte z lodi.
Střelný prach nechte na mně.
Běžte, nemám celý den.
A to doslova.
Sestro Agáto?
Už ani slovo.
Jsem jeptiška.
Říkala jste.
To je špatně.
Já vím,
ale jinak to nejde.
- Ale sestra Agáta... - Bůh se o ni postará...
...pokud ví, co je pro něj dobré.
Člun je připraven.
Spusťte ho.
Myslím, že mám čas na poslední rozhovor.
Člověk by si přál, aby se dalo debatovat
o sebevraždě jako smrtelném hříchu.
Haló?
Je tam někdo?
Potápím se s lodí.
Už dávno vím, že to je úděl kapitána.
Jednoho na cestu?
Jednoho na cestu.
Na palubě.
Postel.
Postel s jeho hlínou.
Je naživu.
Sokolove, je na živu.
Ale Sokolov ne.
Asi jsem ho zhltnul.
Umíral jsem hlady.
Myslím, že jste se chtěli...
napít na palubě.
Snad budu přijatelnou náhradou.
Ať si s vámi povídá.
Připomíná mi to minulost.
Před třemi sty lety.
To musíme zopakovat.
Asi radši ne.
Souhlasím.
Jak se cítíte?
Obzvláště smrtelně.
- Co vy? - Nezničitelně.
Jak jste to udělal?
Podplaval jsem loď a vylezl na druhé straně.
Jednoduché, ale efektivní.
- Myslela jsem, že jsme vyhráli. - Pokud vás to utěší, Agáto,
byla jste blíž než kdokoli jiný.
Podívejte se.
Pěšec se skoro dostal na druhou stranu šachovnice.
Ale bohužel nebude žádná druhá královna.
Piotr a Olgaren utekli.
Nemůžu mít všechno.
Ještě mi unikl doktor Sharma a to je škoda.
Vědu miluji.
Věda je budoucnost, Agáto.
A přitom se bojíte kříže.
Samozřejmě. Všichni se bojí a to je ten problém.
Není to symbol mravnosti a laskavosti. Je to znak hrůzy a útlaku.
Vaše idiotská církev terorizuje chudáky lidi už několik staletí
a jelikož už tak dlouho piji krev těchto lidí,
absorboval jsem jejich strach z kříže.
Proboha.
Už abych si dopřál nějaké ateisty.
Ne.
Prosím?
No, zní to všechno moc hezky a logicky, ale to není ten důvod.
Proč myslíte?
Myslím si, že vás začínám dobře znát, hrabě Drákulo.
Vím, když lžete.
Proč bych se obtěžoval tím, abych vám lhal?
Neobtěžoval. Ale to nejsem já, komu lžete.
Proč si se mnou povídáte?
- To lidi dělají. - Ale vy ne.
Nikdy není pozdě se změnit.
Chcete se se mnou dohadovat.
Odvést mou pozornost.
Co to vždycky říkáte?
Aha, už vím. Na jeptišku se nemá spěchat.
Jen do toho. Vyhrála jsem.
Poslední věc, kterou uvidíte, bude pohrdání v mých očích.
Už jsou mrtví?
Ano.
Co teď?
Uctíme je.
Jak?
Vyprávěním jejich příběhu.
Takže...
co říkáš na svou první plavbu, Piotre?
Mariusi.
Mariusi?
Tak se jmenuju.
Tak mi říkají přátelé.
Vítejte v Anglii, hrabě Drákulo.
Co vám tak trvalo?
POKRAČOVÁNÍ PŘÍŠTĚ
Překlad titulků: Lucie Tatransky